Det var bra att du inte var här då.
Har hon tagit det bra?
Nej.
Ska ni ta korset också?
Om det behövs.
Han vill åka till Atlanta men det vill inte jag.
Då stannar du. Jag kan åka.
Jag är skyldig Carol det.
Vi är alla skyldiga Carol.
Jag är skyldig henne mer.
DU SKA BRINNA FÖR DET HÄR
- Vi är snart tillbaka. - Jag vet.
Svensk översättning: - StoraStyggaVargen -
Ja?
Du vet att jag varit där.
Jag vet.
- Bob hade velat att... - Låt bli.
Jag är ledsen.
Snälla, låt bli.
Okej?
Ursäkta.
Jag ska bara kolla till henne.
- De har ingen aning om att vi är här. - Det var bra nyheter för GREATM.
Och mindre bra nyheter för GREATM är att vi har tömt vattentanken.
Vad är GREATM?
Vi. Gruppnamn. Solidaritet. Brödraskapet.
GREATM.
Funderar på att tatuera in det på knogarna.
- Förlåt, försöker bara tänka på annat. - Visst.
- Nånting? - Nej.
- Ska vi ta honom till kyrkan? - Förflytta honom kan göra det värre.
- Vad får honom att bli bättre? - Att han vaknar.
Om han inte gör det...
Kom igen nu. Du har inte druckit nåt på hela dan.
Ta flaskan.
Allvarligt, min sexåriga brorson håller inte ens på så här.
Gör inte så här, Abraham.
- Titta på mig! - Låt bli.
Titta på mig!
Sätt dig eller så skjuter jag dig.
Jaha, vad har vi mer på dagordningen?
Vid solnedgången avfyrar vi ett skott. Och får ut två av dem på patrull.
Så fort det är mörkt nog att spejaren på taket inte ser oss så går vi.
Vi klipper låset till ett av trapphusen och går upp till femte våningen.
- Jag öppnar och Daryl tar vakten. - Hur?
Han skär halsen av honom.
Det handlar om att göra det här tyst och behålla övertaget.
De förväntar sig inte oss.
Efter det delar vi på oss. Knivar och Ijuddämpade vapen.
Vi måste vara snabba.
Tyreese, Sasha, tar dem.
Daryl, du tar hand om de som är i köket.
Jag tar Dawn. Om de är smarta så ger resten upp-
- och då är det fem mot tre. Sex mot tre så fort Beth får vapen.
Tolv mot tre. Avdelningarna kommer hjälpa oss.
Det där är bästa scenariot. Vad är det värsta scenariot?
Allt som behövs är att en av snutarna kommer i korridoren vid fel tidpunkt.
Då är det inte tyst. Alle man på däck.
Då snackar vi om ett helsickes skjutande.
- Om det är det som krävs. - Det gör det inte.
Om vi tar med oss ett par av hennes snutar ut, så gör vi ett byte.
Deras mot våra. Alla får gå hem.
Ja, jag fattar. Och det kanske funkar.
Det här kommer fungera.
Nej, det där funkar nog också.
Du sa att den där Dawn försöker hålla ihop allting, eller hur?
Försöka och göra är två helt olika saker.
Om man tar två av hennes snutar, vad har hon då för val?
Alla får gå hem. Precis som han sa.
Välj en.
Du måste lära dig att försvara dig.
Vi kan lära dig.
Försvara mig?
De sa att de skulle gå.
De var lögnare och mördare.
- Precis som oss. - Vi försvarade oss.
De ville döda oss.
Du har haft tur att din kyrka har stått så här länge.
Du kan inte stanna på ett ställe längre.
Inte alltför lång tid.
Och när du väl är därute-
- kommer det dyka upp problem du inte kan gömma dig för.
Du måste kunna slåss.
Bra val. Men du håller den fel.
Du måste kunna trycka den neråt-
- för ibland är deras skallar inte så mjuka och du måste kunna...
Jag är ledsen.
Jag måste lägga mig ner.
- Är det din plan? - Vi gör allt vi kan.
Licari är ute med bilen. Finns det nåt spår av Noah så hittar vi honom.
Du sa just att din plan var att du räknade med att han ska klanta sig.
Det låter som riktigt aktivt polisarbete.
Var det något annat?
Ja, det var det faktiskt.
Patienten i undersökningsrum två.
Hon var halvdöd när jag tog in henne. Det ser inte så bra ut för henne.
Det här är ingen lek.
Ska vi verkligen fortsätta slösa värdefulla resurser på den här kvinnan?
Hur mycket elektricitet drar din DVD?
- Ursäkta mig? - Vi har begränsade resurser här.
- Du laddar den varje dag. - Skojar du med mig?
- Beth. - Hon har varit här en dag.
Vilken nytta gör det här stället om det inte försöker rädda folk?
Stäng av apparaterna.
Säg till Edwards att hon inte är med på ronden.
Om hon klarar det själv, bra. Men du har rätt, hon är inte värd det.
Du dödade precis den där kvinnan.
- Vems sida tror du jag måste stå på? - Säg åt honom. Säg att du ändrade dig.
Du vet inte hur bräckligt det här är.
Det finns inget jag kan göra.
Så du får göra det.
Du ska rädda den där kvinnans liv.
Den här går till medicinförrådet. Inte ens Edwards får ha den. Ta den.
Shepherd här. Jag är på taket. Hörde just skott nån kilometer nordost.
Hämta Lamson och ta en bil och spåra det.
Uppfattat.
- Varför gör du det här? - Jag trodde du var svag.
Du visade att jag hade fel.
- Vi behöver mer vatten. - Det finns en bäck nån kilometer bort.
Gå ni. Jag stannar här.
- Är du säker? - Ja.
Stanna här, grabbar. Res er för all del inte.
Ni har inget att hämta i Washington.
Det där var inte roligt. Det var inte, inte, inte roligt.
Jag fattar att vi handskas olika med situationen...
Jag vet inte vad jag ska göra när vi inte ska till DC längre.
Men jag handskas inte med det. Jag är klar med det.
- Jag vill bara att han blir bra. - Eugen var inte stark.
Han är inte snabb och vet inte hur man använder ett vapen.
Sanningen svider, men han var värdelös. Han hade en förmåga som höll han vid liv.
Ska vi vara arga på honom för han använde sig av den?
Det ska vi fan.
Ta dig i kragen nu.
Du är inte den ende som förlorat nåt idag.
Det kommer aldrig bli bättre än så här.
Beth.
Får jag?
Ja, visst.
Kvinnan i undersökningsrum två, vilken medicin skulle du ge henne?
- Dawn har redan tagit beslut. - Jag vet, men om det gick?
Hon var med om en bilolycka. Hon har invärtes skador.
- Det är rena gissningsleken. - Gissa då.
Du har nyckeln.
Tog du den eller gav hon den till dig?
För om hon gav den till dig så gjorde hon det inte utav vänlighet.
- Sluta, säg bara vilken medicin. - Jag försökte rädda mitt liv.
Jag undrar fortfarande om jag gjorde det.
Epinephrine dropp, fem milligram.
Hon vaknar inte på en gång-
- men det sänker blodtrycket så hon har en chans.
Du.
Lycka till.
Perfekt.
Tror du att det är renare längre upp?
Förmodligen inte.
Det spelar ingen roll.
Får jag se.
Du bara bygger ett vattenfilter på två minuter?
Eugene lärde mig.
Det tar ett tag men sen är det klarare. Sen kan vi koka det.
Var du med Abraham innan allt började?
Nej. Nej, jag var med andra och försökte bara överleva.
Hur hamnade ni tillsammans?
Våra vägar korsades i Dallas.
Jag och min grupp slogs mot några döingar-
- och han hoppade in från ingenstans med den där stora lastbilen.
Må den vila i frid. Han hade Eugene i förarhytten.
Och efteråt berättade han att han försökte rädda världen.
Och att han såg vad jag kunde.
Och han ville ha min hjälp.
Han var den första som bad mig om det sen allt började.
Han kanske också Ijög.
Såg ni det där?
Krusningarna.
Det där är fisk.
- Okej, hur? - Kom.
Skotten kom därifrån. Jag svär att jag hörde dem.
Där. Där!
- Lägg ner den, Noah. - Lägg ner vapnet.
Upp med händerna och vänd dig om.
- Säg till om det är för hårt, okej? - Jag trodde du var smart, Noah.
Trodde du inte att vi skulle höra dig?
Var är de ruttna du sköt på?
- Upp med händerna. - Vad vill ni?
Vad det än är så kan vi hjälpa er.
Gör som vi säger så skadas ni inte.
Okej.
Bra. Vänd er om.
Lägg era vapen på marken och ner på knä.
Vi behöver prata.
Det finns mat och vatten om ni behöver.
Får jag fråga en sak?
Sättet du pratar på...
Och ditt kroppsspråk...
Har du varit polis?
Tro det eller ej, men jag var också det.
Det där är Lamson.
Han är nog med på det här. Han är en av de bra.
Två, efter mig.
Okej.
Du vinner, skitstövel.
Rick. Rick!
Rick, tre är bättre än två.
Din vän, vad heter han?
Jag måste prata med honom. Er plan kommer få mig och mina vänner dödade.
- Vi får det att fungera. - Med andra poliser hade det fungerat.
Dawn kör Grady i botten. Flera av oss vill ha bort henne och det vet hon.
Hon vet nog att vi vill att Lamson efterträder henne också.
- Dawn vet inte det. - Hon kan göra det.
Och hon är smart.
Så troligen får ni inte igenom ert byte och då är vi döda.
Men om ni låter oss gå så tar vi hand om Dawn själva.
Så släpper vi era vänner och så är det här över.
Nej, det gör vi inte.
- Vill du dö? - Nej.
Jag vill bara att du är tyst nu.
Ni kan få det att fungera.
- Men ni måste prata med henne. - Noah har berättat om henne.
Jag har känt henne i åtta år. Jag känner den kvinnan.
Och mitt enda intresse är en fredlig lösning-
- att inte dö och att få sova i min egen säng inatt.
Så, snälla, låt mig hjälpa er.
Snälla.
Rick. Du vill nog höra det här.
Rosita.
Hur går det därborta, Tara?
Jäkligt bra. Hur går det för er?
En skruvmejsel. Kan vara bra.
Nästan.
Nu!
- Fan, vad skönt. - Det funkade. Härligt.
- Vet du hur man rensar såna här? - Jag vet hur man rensar såna.
Bra, vi lär behöva sånt.
Var vi än hamnar. Är du med?
Jag är med.
- Bra. - Hörrni.
Ni kommer aldrig tro vad som fanns i väskan.
Ja?
Du...
Du sa att du inte mådde bra. Är du okej?
Jag vilade bara.
Jag vet att allt det här är nytt för dig.
Allt.
Jag ville bara säga, så att du vet...
...att det vi gör...
- ... är faktiskt värt det. - Jag har redan tagit macheten.
- Vad mer vill ni ha av mig? - Jag vill inte ha nånting av dig.
Jag försöker bara hjälpa till.
Tack.
- Så där, kom igen. - Jag kan inte andas.
Hämta Edwards, nu. Du, hämta en bår.
Andas, andas.
Håll ut.
Andas.
Jag är okej nu.
Jag vet inte vad det var. Tack.
Carol.
Det är Beth.
Jag ville bara att du skulle veta att jag är här.
Nu säger jag det och du ska lyssna.
Och sen, när du är redo, låter du mig hjälpa dig.
Du måste ta farväl.
Han såg det. Han kände det.
Du får hålla fast vid vad du vill-
- men jag tycker du ska hålla fast vid det.
Jag borde klarat av det själv.
Det hade du kunnat. Men du lät dig själv känna.
Du hade öppna ögon. Du lät mig hjälpa dig.
Hon kommer säga att hon inte gör nåt byte.
Hon kommer säga att hon inte kompromissar.
Men det kommer hon göra. Det gör hon alltid.
Inse bara vem du pratar med.
Vi sticker nog om ungefär tio minuter. Nåt du behöver innan vi åker?
Vatten vore faktiskt gott.
Det fixar jag.
- Tack, Sergeant Lamson. - Jag heter Bob.
Du är fortfarande polis.
Nej.
Nej, alla riktiga poliser är borta.
Fan också.
Jag är okej. Jag klarar mig.
Jag också.
På parkeringen, när ni tog upp oss hit så såg jag en av de ruttna.
Jag såg en av de ruttna och jag kände honom.
Han hette Tyler.
Jag träffade honom på Grady.
Vi skickades båda dit när allt började.
Det tog två dagar att evakuera alla. Vi sov inte, vi åt inte.
Ändå var det de två bästa dagarna i mitt liv.
Jag skulle köra den sista bilen med överlevare till zonen-
- och Dawn ersatte mig.
Hon ville ha nån hon kunde lita på så hon lät Tyler göra det.
Dessa människor skulle bli evakuerade. Jag var riktigt förbannad.
Jag såg honom där ute.
Fast där ute, ihopsmält med asfalten.
Och allt jag kunde tänka var: det kunde varit jag.
Det kunde varit jag, han räddade mitt liv.
Han har varit där ute hela tiden.
Som om han vore en del av gatan. Som ett sjukt, evigt skämt.
Och det finns inget jag kan göra åt det.
Låt mig hjälpa dig.
Kommer du ihåg var han låg?
Jag kan ta med dig och visa.
Vi ska inte gå ut dit, men jag är en bra skytt.
Visa mig.
Okej.
Södra sidan av byggnaden. Du ser honom därifrån.
Du är törstig.
Säg inget annat.
Ville du att jag skulle skjuta dig?
Jag trodde det.
Men det gjorde jag inte.
Hallå...?
Jag kommer.
Ligg kvar. Försök inte röra dig.
Du kommer klara dig.
Ju mer jag tänker på det-
- så kanske det inte var helt inte, inte, inte roligt.
Du.
Titta inte ens på det.
Ser du honom?
Cirka tjugo meter till höger om sedanen.
Det finns en halv mur.
Han lutar sig mot den.
Jag ser honom.
Är du säker på att det är han?